Mor?
Mor, vågn op!
Mor?
Vågn op!
Hjælp mig! Jeg er på et fly, og alle sover. Hjælp mig!
Hallo. Jeg hedder Jim Moriarty.
Velkommen til "Det afsluttende problem".
- Jeg kunne anholde dig. - For hvad?
- Den kjole. - Skal jeg tage den af?
- Så får jeg min sag for. - Kom i gang!
Begyndte det ikke sådan for dem? Adam og Eva.
- De klarede sig da fint. - Det var starten på verdens elendighed.
Hvad sagde du om at anholde mig?
Måske bare holde dig under skarpt opsyn.
- Meget skarpt? - Ja.
Jeg havde ellers glædet mig til at lægge mig i autoriteternes vold.
Fingeraftryk. Kropsvisitering. Grundigt.
JEG ER TILBAGE
Mycroft.
Vis dig selv. Jeg har ikke tid til det her.
Vi har skam tid, kære broder. Vi har alverdens tid...
Mycroft.
- Hvem er du? - Du ved hvem...
- Det er ikke muligt. - Intet er umuligt.
Det burde du af alle vide.
Nu kommer jeg og tager dig...
Østenvinden kommer for at tage dig, Mycroft...
Du kan ikke være sluppet ud!
Det er nyttesløst.
Du kan ikke forsvare dig, og du har intet sted at gemme dig.
Sherlock, hjælp mig!
Eksperiment overstået. Konklusion: Jeg har en søster.
Var det dit værk, alt sammen?
Anden konklusion: Min søster, ved navn Eurus, -
- blev fra en ung alder anbragt på en anstalt under opsyn af min bror.
Hvorfor opsætte denne farce?
- Du er skrækslagen for hende. - Du aner ikke, hvad du roder dig ud i.
- Ny oplysning: Hun er på fri fod. - Det er ikke muligt.
- Jo, hun var Johns psykolog. - Hun skød mig.
- Med en bedøvelsespistol. - Der var ti minutter tilbage af timen.
Wiggins har jeres penge. Snold dem nu ikke op på stoffer.
- Jeg håber ikke, vi ødelagde filmen. - Går I?
Eurus er på vej, og nogen har afkoblet dit alarmsystem. Sov godt!
Hvorfor ville han gøre det? Det var vanvittigt.
Nogen fortalte ham, at du ikke ville være ærlig ellers.
"Nogen"?
- Det var måske mig. - Og nu går I bare?
Tag det roligt. Der er et sted for folk som dig, -
- der er fortvivlede og rædselsslagne uden anden udvej.
- Hvor er det? - 221b Baker Street.
Vi ses i morgen. Hvis der er kø, må du vente.
Det er ikke en af jeres tåbelige sager.
Du bør nok lukke det vindue. Der er en østenvind på vej.
Sæt dig i stolen. Ellers nægter de at tale med dig.
- Jeg er ikke klient. - Så skrid.
Bliver hun?
Vil du have en kop te? Kedlen står derovre.
Hvad nu? Kommer du med udledninger?
Du skal fortælle den rene og enkle sandhed.
Hvem var det, der sagde: "Sandheden er sjældent ren og aldrig enkel"?
Jeg er ligeglad. Vi var tre. Det ved jeg nu.
Du og jeg og... Eurus.
En søster, jeg ikke kan erindre.
Fascinerende navn, Eurus. Det er græsk, ikke sandt?
Ja, det er "østenvindens gud".
- Ja. - "Østenvinden kommer, Sherlock."
Det sagde du for at skræmme mig. Du gjorde hende til en spøgelseshistorie.
Nej da. Jeg holdt opsyn med dig.
Hvad for noget?
Minder kan stige op til overfladen. Sår kan åbne sig på ny.
Gemt under stien, vi træder, lurer dæmonerne.
Dine har ligget på lur meget længe. Jeg mobbede dig ikke.
Jeg anvendte reaktionsord for at danne et overblik over dit psykiske helbred.
Hvorfor mindes jeg hende ikke?
- Det er et privat anliggende. - John bliver.
- Det handler om familien. - Derfor skal han blive!
Der var tre børn i familien Holmes. Hvad var aldersforskellene?
Syv år mellem Sherlock og mig, et år mellem Sherlock og Eurus.
Midterbarn. Det forklarer meget.
- Havde hun det også? Udledningstalent? - "Udledningstalent"?
- Ja. - Mere end du aner.
Fortæl.
Jeg er den kloge af os. Men Eurus' åndrighed var blændende. Selv da.
Vore evner blev gransket gentagne gange. Jeg var "bemærkelsesværdig".
Eurus var "et epokegørende geni, der overskyggede selv Newton."
- Hvorfor mindes jeg hende så ikke? - Det gør du. På en måde.
Enhver beslutning, du har truffet.
Den mand, du er i dag -
- er dit minde om Eurus.
Hun var anderledes fra begyndelsen.
Hun besad viden, som hun ikke burde.
Som om hun kendte til sandheder langt over almindelig fatteevne.
Du ser sjov ud som voksen.
- Hvad er der? - Beklager.
- Minderne er foruroligende. - Giv mig eksempler.
Hun blev fundet med en kniv engang.
Hun skar sig selv. Mor og far troede, hun ville begå selvmord.
Da jeg spurgte Eurus, hvad hun lavede, sagde hun:
Jeg ville se, hvordan mine muskler virker.
Jeg spurgte, om hun følte smerte, og hun svarede:
- Hvilken en af dem er smerte? - Hvad skete der så?
Musgrave.
Slægtsgården.
Hvor der altid var honning til teen, og Sherlock legede ved de sjove gravsten.
"Sjove"?
Kom nu!
De var ikke ægte. Datoerne var forkerte. En fascinerende arkitektonisk spøg.
Dybt nede under det gamle bøgetræ
Kom og sæt mig fri fra østenvindens mani
- Seksten gange seks - Dybet bliver vort hi
- Du begynder at huske. - Brudstykker.
Rødskæg! Rødskæg!
- Rødskæg? - Min hund.
Eurus lukkede Rødskæg inde et sted, hvor ingen kunne finde ham.
Hun nægtede at røbe, hvor han var.
Hun gentog bare sin sang. Hendes lille ritual.
Vi tryglede hende om at sige, hvor han var, men hun sagde bare:
"Svaret ligger i sangen..."
Men sangen gav ingen mening.
Dybet bliver vort hi
- Hvad blev der af Rødskæg? - Vi fandt ham aldrig.
Hun kaldte ham "druknede Rødskæg", så vi sluttede os til hans skæbne.
Sherlock blev traumatiseret.
Naturligt nok. Som lille var han følsom af sig.
Han forandrede sig som følge af det. Det kom aldrig på tale igen.
Med tiden begyndte Eurus helt at gå i glemmebogen.
- Hvordan? De boede under samme tag. - Nej.
Hun blev fjernet.
Hvorfor?
Man anbringer ikke børn, fordi en hund forsvinder.
Det skyldtes det, der hændte umiddelbart efter.
- Hun ved, hvor han er. - Vi kan ikke tvinge det ud af hende.
Vi kan ikke tvinge hende til noget som helst.
- Efter det fjernede de vores søster. - Hvortil?
Et hensigtsmæssigt sted. Det troede alle da.
Men ikke hensigtsmæssigt nok. Hun døde der.
- Hvordan? - Hun stiftede endnu en brand.
Det er en løgn.
Ja.
Det er også en tjeneste.
Den historie skånede vores forældre og forklarede manglen på et lig.
- Og du undgik indblanding fra dem. - Selvfølgelig.
Omfanget af Eurus' psykose og hendes evner -
- kunne ikke holdes i skak i en almindelig institution.
- Onkel Rudi tog hånd om det. - Hvor er vores søster?
Der er et sted, som hedder Sherrinford. En ø.
Det er et sikret, hemmeligt kompleks, -
- hvis eneste formål er at huse "de uregerlige".
Dæmonerne, der lurer, forvares her. Det er mere end et fængsel eller anstalt.
Det er et fort, der skal beskytte omverdenen mod dens beboere.
Himmerige er måske et blændværk for de godtroende og frygtsomme, -
- men jeg kan finde helvede på et kort.
Vores søster har aldrig forladt øen, siden hun var barn.
Vedkommende, I mødte, kan umuligt have været hende.
Jeg er fortabt Hvem kan mig finde?
Dybt nede under det gamle bøgetræ
Kom og sæt mig fri fra østenvindens mani
Seksten gange seks, bror Dybet bliver vort hi
- Hold jer væk! Stå bomstille! - Hvad er det?
- Det er en drone. - Ja, tak. Hvad bærer den på?
- Hvad er det for en sølvgenstand? - Det er en DX-707.
Jeg har godkendt indkøbet af adskillige af dem.
I daglig tale kaldes den for "tålmodighedsgranaten".
Tålmodighed?
Bevægelsessensoren er aktiv. Hvis nogen rører sig, springer den.
- Sprængkraft? - Hele lejligheden ryger.
Stærke vægge kan redde naboerne, men gad vide, om cafeen er åben.
- De holder lukket søndag morgen. - Hvad med mrs Hudson?
Hendes vante rutine giver hende to minutter.
Støvsugeren opbevares ude bagved. Hun er sikrere, når hun sætter den væk.
Vi venter, til hun er i sikkerhed.
Når hun er færdig, får hun otte sekunder. Så bevæger vi os.
Hvad er udløserens reaktionshastighed?
Hvor længe går der, før den springer?
Vi har højst tre sekunder til at komme væk.
Vi tager vinduerne. Du hjælper mrs Hudson ud.
Du er tættere. Hastighedsforskellen er mindre afgørende end afstanden.
Hun bevæger sig mod den anden ende.
Vi har et minut igen. Kan man foretage et opkald?
- Et opkald? - Så John kan tage afsked med sin datter.
Beklager, dr. Watson, men enhver bevægelse kan udløse granaten.
- Oscar Wilde. - Hvabehar?
Han sagde, at sandheden sjældent er rent og aldrig enkel.
Det er fra Bunbury. Vi opførte det i skolen.
Det gjorde vi også. Jeg spillede Lady Bracknell.
Ja. Du var storartet.
- Mener du det? - Ja, det gør jeg.
Godt at vide. Det har altid undret mig.
Pøj pøj, gutter.
Tre, to, en...
Løb!
Her følger farvandsudsigterne på vegne af meteorologisk institut kl. 05.05.
Thames, Dover, kuling fra vest...
Kom så, ud med det. Hellere ude end inde.
- Er det altid sådan her? - Nej.
- Gudskelov! - Som regel er det meget værre.
Jeg vil finde mig et bankjob.
- Er det en helikopter? - Sole. Lundy.
- Nej. Ikke i dette vejr. - Shannon. Malin.
- Sherrinford. Sherrinford. - Hørte du det?
Det farvand kender jeg ikke. Sherrinford?
- Glem, at du hørte det. - Hvad?
Det hænder, at vi får den besked ude på disse farvande. Glem det.
- Jeg har bare aldrig... - Nej.
- Hvem er du? - Sherlock Holmes.
Detektiven?
Sørøveren.
Golf-Whisky-X-ray. Dette er forbudt område.
I er ude af kurs. Modtager I?
Golf-Whisky-X-ray, I er ude af kurs. Modtager I?
Vi modtager. Dette er et nødopkald. Vi har problemer.
Golf-Whisky-X-ray. Hvad er situationen?
Golf-Whisky-X-ray? Hvor er I nu?
Vi har kurs mod skærene. Vi kolliderer.
ALARMTILSTAND
- Direktøren til kontrolrummet. - Alarmtilstand igangsat.
Alle mand begiver sig til sin anviste post.
Nej, vent, vent!
I sandet! Tjek sandet!
FORTÆL MIN SØSTER, AT JEG ER HER
- Jeg må tale med Mycroft. - Han er på sygehuset.
- Stil mig igennem. - Han er ikke ved bevidsthed.
- Det er usikkert, om han overlever. - Hvor er Sherlock Holmes?
- Meldt savnet. - Nej, han er ej. Han er her!
- Vi har fundet to til fra båden. - Han stjal vores båd!
- Ham og en anden. De havde våben! - Hvor fandt I dem?
På nordsiden af øen.
- Sæt dem i varetægt. Nu. - Javel.
Dette er en misforståelse. Jeg er ofret. Han stjal min båd.
- Han er pirat! - Ja.
- Vær sød at sætte Dem. - Jeg kender ham ikke.
- Dr. John Watson. Hvad laver du her? - Det er et sygehus. Har I arbejde?
Det er ikke et sygehus. Jeg vil have Eurus Holmes under bevogtning.
Indsæt vagthold i henhold til kode grøn og gul.
Jeg prøver at være høflig, men det er bare pinligt.
Kropsvisitation?
Forklædningens sande kunst ifølge din ven er ikke at blive set.
Men her sidder jeg og stirrer lige på Dem, mr Holmes!
Ja, så sandelig!
Men det er jo meningen, ikke?
Du burde have set nærmere på fyren, du gav dit adgangskort.
Uniformer og navneskilte gør, at man ikke kigger på ansigter.
Klovnedragter havde været satirisk passende.
Den ægte Lander er på nordkysten, bundet med de to andre.
- To andre? - Vi måtte finde en med det rette taljemål.
- Det er det rene vanvid. - Vi ved ikke, hvem vi kan stole på.
- Retfærdiggør det udklædningen? - Ja, det gør!
Det retfærdiggør, hvad end jeg finder på. Hør her, og undlad at svare igen.
Lad dig ikke henfalde til mimik, der angiver et indre tankeliv.
Hvis sikkerheden eller sikkerhedstiltagene omkring min søster er bragt i fare, -
- altså hvis det viser sig, at min søster har forladt denne ø, -
- lover jeg, at du ikke skal!
- Du kan takke dr. Watson. - Hvorfor?
Han talte mig fra at kanalisere Lady Bracknell.
- Er du inde? - Ankommer nu. Forklar.
- Dørene åbnes. - Et fængsel i fængslet.
Eurus tillades kun minimal menneskelig kontakt.
- Hvorfor det? - Det skal du snart finde ud af.
Bevogt Eurus Holmes. Direktørens ordre.
Svar "ja" eller "nej"
Er der blevet foretaget en mentalundersøgelse af Eurus Holmes?
- Ja. - Optagelserne er vel på mit kontor?
- "Dit kontor"? - Prøv at erindre. Det plejede at være dit.
Første gang? Det minder om Ondskabens øjne.
- Hvad? - Hold dig en meter fra glasset.
- Hovedtelefonerne? - Hun spiller ustandseligt.
- Flot. - Det får bugt med dig.
Ikke desto mindre flot.
Dørene lukkes.
HOLD EN METERS AFSTAND
- Hvorfor er jeg her? - Hvorfor tror du?
Ingen har nogensinde svaret mig.
- Bliver jeg straffet? - Har du været slem?
- Slem findes ikke. - Hvad med god?
"Godt" og "slemt" er skrøner.
Vi knytter følelsesmæssige bånd til det, der er flokkens overlevelsesstrategi.
Vi guddommeliggør det jævne. Godt og ondt findes ikke, og numser er ikke pæne.
- Du er fange i dit eget kød. - Hvorfor er du ikke det?
Jeg er for klog.
- Tog du det med? - Hvad?
Mit hårbånd. Tog du det med?
Jeg er ikke en af dem... Jeg arbejder her ikke.
- Mit specielle hårbånd. - Jeg er ikke en af dine læger.
Det, jeg fik dig til at stjæle. Fra mor.
Det var det sidste, jeg sagde til dig, da de hentede mig.
- Nej. - Nej?
Vi mødtes, da du kom hjem til mig og udgav dig for at være Faith Smith.
Vi spiste pomfritter. Hvordan lykkedes det dig at slippe ud?
- Det var let. Se på mig. - Jeg ser på dig.
Du kan ikke se det, vel? Du prøver, men du kan ikke se det. Du kigger ikke.
- Hvad synes du? - Flot. Jeg mente dit violinspil.
- Musikken. Man ved kun, om den er rigtig. - Ofte stemmer de overens.
Hvad er så meningen med skønhed? Se på violinen.
- Jeg må vide, hvordan du slap ud. - Se på violinen.
- Det er en Stradivarius. - En gave.
- Fra hvem? - Mig.
- Hvorfor? - Du spiller, ikke sandt?
Hvordan ved du det?
Hvordan jeg ved det?
Jeg lærte dig at spille. Hvordan har du glemt det?
Eurus, jeg husker dig slet ikke.
Interessant.
Mycroft sagde, at du omskrev dine minder, men ikke, at du slettede mig.
Hvad mener du med "omskrev"?
Du ved stadig ikke det med Rødskæg, vel?
Det tegner til at blive en herlig dag.
- Hun smiler, når du kommer hjem. - Alle, vi sendte ind...
- Det er, som om hun... - Rekrutterede dem.
At smile er at reklamere.
- Hun trælbandt dem. - Det har hun kunnet, siden hun var fem.
Nu er hun voksen. Jeg advarede dig. Jeg udstak en ordre.
Hun er et klinisk unikum. Vi måtte prøve.
Til hvilken pris?
Lykke er en popsang. Vemod er et digt.
Til hvilken pris?
Hvad er det værste, der er sket?
Hun foreslog for dr. Taylor, at han burde dræbe sin familie.
Han kunne ikke få hende ud af hovedet.
- Og? - Han sagde op.
- Og? - Han tog livet af sig selv.
- Og? - Hele sin familie.
Du skal græde.
Det er okay, hvis du græder.
- Jeg vil ikke græde. - Jeg kan hjælpe dig med at græde.
- Spil for mig. - Jeg må vide, hvordan du slap væk.
Det ved du allerede. Kig på mig og spil.
Nej, ikke Bach, som du ikke forstår. Spil noget af dig.
- Mig? - Dig.
Har du dyrket sex?
- Hvorfor spørger du? - Musikken. Jeg har dyrket sex.
En sygeplejerske var uforsigtig. Folk er så skrøbelige.
Samtykkede han ikke? Hun?
Det bemærkede jeg ikke i kampens hede, og bagefter kunne man ikke kende forskel.
Er det vibrato, eller skælver din hånd?
- Ingen måtte tale med hende i enrum. - Det gjorde De.
- Jeg ved, hvad jeg laver! - De lod hende få besøg 1. juledag.
- Det var en kalkuleret risiko. - Husker De hendes julegave?
Jeg er klar over farerne, Eurus udgør, og jeg kan håndtere dem.
- Hvilken farer? - Eurus snakker ikke bare med folk.
Hun omprogrammerer dem.
Enhver, der tilbringer tid med hende, er i fare.
- Det stemmer ikke. - Jeg vil hjælpe. Vi kan hjælpe hinanden.
- Ved at hjælpe andre yder man selvhjælp. - Jeg stoler ikke på dig.
- Du husker tydeligvis mig. - Jeg husker hver en detalje.
- Harddisken skal bare være stor nok. - Sherlock.
- Ikke nu. - Vatikanets kaméer.
Om lidt.
Lad os fortsætte. Bad de dig stå en meter fra glasset?
- Ja. - Vær fræk. Træd nærmere.
- Hvorfor? - Gør det. Træd nærmere.
- Fortæl mig, hvad du husker. - Dig, mig og Mycroft.
Mycroft var ret klog. Han forstod, hvis man tog det langsomt. Men du...
- Du var min yndling. - Hvorfor var jeg din yndling?
Jeg fik dig til at le, og det elskede jeg. En gang grinede du en hel aften.
Jeg troede, du ville sprække. Jeg var så lykkelig.
- Men mor og far stoppede mig. - Hvorfor?
Det viste sig, at jeg misforstod. Du skreg åbenbart.
Hvorfor skreg jeg?
Rødskæg...
- Jeg husker Rødskæg. - Gør du?
Fortæl mig, hvad jeg ikke ved.
Rør ved glasset.
Jeg satte min lid til dig som direktør for denne institution...
Hun blev aldrig sig selv igen efter den jul.
- De vækkede hende. - Det er irrelevant.
- Du gik imod en ordre... - Lyt til optagelsen. Hør efter.
- Min søsters metoder... - Lyt!
- Tag din kone med. Jeg vil møde hende. - Jeg behøver ikke din hjælp.
Rødskæg var min hund. Jeg ved, hvad der skete med Rødskæg.
Sherlock, du ved ingenting.
Rør ved glasset, så fortæller jeg sandheden.
Jeg gør det samme, hvis du er bange.
Jeg ordner hende, og så får du hende igen, god som ny. Jeg lover det.
Nej... det, du foreslår, er ikke... Det er ikke i orden.
Alle, der gik ind, blev påvirket. Trælbundet, sagde du.
- Den ene efter den anden. - Ja.
- Dr. Watson, vi... - Klap i!
- Stoler du på din kone? - Er det ikke din stemme?
- Stoler du på hende? - Du må holde op.
Hvis Eurus har trælbundet dig, hvem styrer så fængslet?
Det er fuldstændig upassende.
Jeg er ked af det.
- Nej, nej! - Jeg er utrolig ked af det.
Du tror, det er et kneb.
Du virker så... usikker. Du er ikke vant til at være usikker, vel?
- Det hænder oftere, end du tror. - Se på dig.
Manden, der gennemskuer alt, er den samme, der ikke bemærker -
- når der ikke er noget at skue igennem.
Ser du, hvordan det virker? Du elsker forklaringer.
Skiltene hænger.
Og min stemme? Mikrofon i halsen, der er koblet til højttaleranlægget.
- Er det ikke klogt? Enkelt, men effektivt. - Gennemsigtigt.
Du spørger mig jo, hvordan jeg slap ud herfra...
Sådan her.
Kom herind, alle sammen! Hold mig fra at dræbe ham!
Nej, vent lidt.
Kode rød! Kode rød! Stor blodrød kode!
- Dr. Watson! - Klingonerne angriber de nedre dæk!
Cowboyer i sorte hatte og Darth Vader.
Vær ikke bange. Jeg er her nu. Har I savnet mig?
Savnet mig? Savnet mig? Savnet mig...
- Mr Moriarty. - Store-D!
"Store-D" betyder "Direktøren". Sådan snakker de på gaden.
Jeg er ung med de unge. Så er det lettere at identificere sig med mig.
Kan du lide mine drenge?
Ham her er udholdende, -
- men han er ikke så kærlig i hyggestunden bagefter.
Denne vej, tak.
Mærk stanken af forbrydelsernes vanvid.
- Har I kannibaler? - Ja.
- Hvor mange? - Tre.
Folk giver deres legemer til videnskaben, men kannibaler ville værdsætte dem.
FØRSTE JULEDAG
FOR FEM ÅR SIDEN
- Er den ikke bare sød? - Vil du ikke sidde ned?
Jeg skrev mit eget juleevangelie: "Det sultne æsel".
Den blev ret blodig, -
- men når du kommer et spædbarn i en krybbe, er man selv ude om det.
- Du ved vel, hvad dette er? - Selvfølgelig. Er jeg anholdt igen?
Indtil du begår en påviselig forbrydelse, er du desværre en fri mand.
- Hvorfor er jeg her så? - Du er en julegave.
Hvordan vil du have mig?
Et sted her befinder der sig en fange, -
- hvis intellektuelle formåen undertiden bistår den britiske regering.
Til indviklede udregninger og den slags?
Hun forudså datoerne for de sidste tre terrorangreb efter en time på Twitter.
Den slags.
Til gengæld forlanger hun imidlertid visse belønninger.
- I fjor var det en violin. - Og i år?
En fem minutter lang samtale uden opsyn med dig.
Mig?
Med mig?
Hun har bemærket din interesse i min lillebror.
Hvilken forbindelse har hun til Sherlock Holmes?
Uanset hvad du vil fortælle mig, -
- ved jeg allerede, at det bliver vildt fedt.
Jeg er din julegave.
Hvad er min?
Rødskæg...
Hvordan har du det?
- Jeg er lidt sløv. - Ja, men du har dine talenter.
- Mødte du sin søster? - Ja.
- Hvordan gik det? - Familie er aldrig let.
- Er det tid til drillerier? - Se blot.
- Ringer vi til nogen? - Åbenbart.
- Hvad laver han? - Som han får besked på.
Eurus har kontrollen.
Hjælp mig! Jeg er på et fly, og alle sover. Hjælp mig!
Hallo. Jeg hedder Jim Moriarty.
Velkommen til "Det afsluttende problem."
- Bare rolig, han er død. - Han lyder ikke død.
Denne besked er en optagelse. Hils på nogle af mine gamle venner.
Hallo? Jeg kan høre jer snakke.
Jeg er på et fly, der styrter.
- Vi kan ikke løse det her. - Hold bøtte.
- Er der nogen? - Er det en leg?
- Hjælp mig! - Hej...
Prøv at forholde dig i ro. Hvad hedder du?
- Det må jeg ikke fortælle fremmede. - Nej. Jeg kan fortælle dig mit...
Hallo?
Hovsa, der røg forbindelsen.
Hvordan er dette muligt?
Du spærrede mig inde her og gav mig mine belønninger, Mycroft.
Hvad slags belønninger?
- Sådan, Eurus! - Hvordan kan det være Moriarty?
Han optog utallige små videobeskeder, før han døde. Han elskede det.
Hans bror var stationsforstander. Han var misundelig.
Må jeg snakke med pigen igen?
Lille stakkel. Mutters alene i himlen uden et sted at lande.
Hvor i alverden er hun?
En kløgtig gåde. Hvis I vil lege med, kan jeg stille jer om, men først...
Det er min kone. Det er min kone!
Du godeste, det er min kone!
- Jeg vil skyde direktørens kone. - Nej, gør det ikke... Hjælp hende.
Om et minuts tid...
Bang! Død.
- Lad være med det. - Du kan stoppe mig.
- Hvordan? - Det er en pistol i lugen. Tag den.
For at redde hende skal du vælge Watson eller Mycroft til at dræbe direktøren.
Åh gud!
Hvis du gør det, Sherlock, dræber jeg hende.
Du må vælge din bror eller din ven.
I er nødt til at gøre det.
Eurus dræber hende.
- Vi har ikke noget valg. - Godt så.
- Nedtællingen begynder. - Hvor længe har vi?
Nej, nej. Nedtællingen er for min skyld.
Således vil I alle mærke presset ligeligt.
Om muligt må I gerne udtrykke jeres stressniveauer.
Jeg kan ikke altid udlede dem.
Jeg kan ikke gøre det. Det er mord.
Det er ikke mord. Du redder min kone.
Jeg er særligt optaget af indre konflikter, -
- hvor valg truffet ud fra en intuitiv moral skaber et kontraintuitivt resultat.
Jeg vil ikke have blod på hænderne.
Godt, tak.
Derved dræber du min kone.
Nej!
Okay.
John.
- Dr. Watson, er du selv gift? - Det var jeg.
- Hvad skete der? - Hun døde.
Hvad ville du ofre for at få hende tilbage?
Hvad ville du gøre for at redde hende? Eurus vil dræbe mig.
Vær sød at redde min kone.
Sporadiske afbrydelser vil forekomme som påmindelse om sagens uopsættelighed.
- Hvad er dit navn? - David.
- Er du helt sikker, David? - Ja da.
Næsten i mål...
Vil du bede en bøn?
Med Eurus Holmes iblandt os, hvem skal jeg bede til?
- Du er en god mand, der gør noget godt. - Dig ligeså.
Det må jeg fortælle mig selv resten af livet.
Jeg beder dig...
Åh gud...
Jeg ved, du er bange, men du bør også være stolt.
Bare gør det. Lad det gå hurtigt.
Uhyre godt, dr. Watson. Du mangler bare en kardiograf.
Farvel, David.
Jeg beder dig!
- Undskyld, jeg kan ikke. - Det er okay.
Nej, lad være!
- Jeg er ked af det. - Det er okay...
- Husk mig! - Nej!
Er du okay?
Interessant.
Du fik, hvad du ville have, og han er død.
Død eller levende, han var ikke særlig interessant. I tre, derimod...
I tre var helt bjergtagende. Tak.
Ser du, hvad du gjorde, dr. Watson?
På grund af din moral, og fordi du ikke vil have blod på hænderne, -
- er to døde i stedet for en.
- To? - Ja.
Hav mig undskyldt et øjeblik.
Hvilken fordel gav din moral?
Er det ikke selvisk at se uvirksomt til på bekostning af en andens liv?
Du var ikke nødt til at dræbe hende!
Hendes overlevelse var betinget af, at du eller Mycroft dræbte ægtemanden.
Det er et eksperiment. Stringens er nødvendig.
Saml pistolen op, Sherlock.
Det er din tur. Når jeg beder dig om at bruge den:
Husk, hvad der skete.
- Hvad hvis jeg ikke vil have en pistol? - Pistolen er en nåde.
- For hvem? - For dig.
Hvis en anden skal dø, vil du så gøre det med hænderne?
Det ville være spild af dyrebar tid.
Du må bare tage den.
- Der er kun en kugle igen. - Du får kun brug for en.
Men du får virkelig brug for den.
Værsgo at gå ind.
Der er nogle opgaver og en lille pige, som er meget, meget bange.
- Belønninger? - Ja, du ved...
- En violin. - I bytte for hvad?
- Hun er særdeles klog. - I modsætning til dig.
Kom så, alle om bord!
- Stedet bliver pudset op. - Er det tilladt?
Hun har taget over. Vi kan ikke bekymre os om farvevalg.
- Malingen er knap nok tør. - Det er til vores fordel.
For at anspore til fortsat samarbejde -
- genopretter jeg nu forbindelsen.
Spænd sikkerhedsselerne, for det bliver lidt af en tur.
- Er I der stadig? - Ja, hallo.
- Kan du høre os? - Ja.
Alt skal nok ordne sig, men du må fortælle mig, hvor du er.
- Er det dag eller nat udenfor? - Nat.
Så er halvdelen af kloden tilbage.
Hvad for et fly er det?
- Stort eller lille? - Stort.
- Med mange om bord? - Ja, men alle sover.
- Hvor lettede I fra? - Chaufføren sover også.
Ja, det forstår jeg, men hvor kommer I fra?
- Bedstemors hus. - Hvor skal I hen?
- Hjem. - Så er det nok.
Tid til en ny leg. Kig på bordet foran jer.
Åbn konvolutten. Hvis I vil tale med pigen, må I oparbejde lidt telefontid.
- Det er galskab! - Tak, det ved vi!
For et halvt år siden blev en mand ved navn Evans myrdet. Kun opklaret af mig.
Han blev skudt på 300 meters afstand med denne riffel.
Hvis politiet tænkte sig om, havde de fundet de tre mistænkte brødre:
Nathan Garrideb, Alex Garrideb og Howard Garrideb.
Alle disse billeder er nye, men hvilken af dem -
- skød? Hvem, Sherlock?
Er det meningen, at vi skal løse sagen? Med udgangspunkt i hvad?
- Dette er alt, vi får. - Gør brug af din ven, Sherlock.
Jeg vil se dig samarbejde med dem, der står dig nær.
Måske skal du vælge, hvem af dem du helst vil beholde.
- Hvad siger du? - Skal jeg bevise mit værd?
- Ja. - Jeg vil ikke rendes om hjørner med.
Fint. John? John!
Ja. Jeg har set sådan en før. En bisonriffel.
Stammer fra 1940'erne. Gammeldags sigte uden trådkors.
Briller, briller...
Nathan bruger briller. Evans blev skudt på 300 meters afstand.
Rekylen fra et våben med den kaliber -
- må være voldsom.
Ingen sår eller ar. Det er altså ikke Nathan. Hvem er den næste?
Så værdifuld du er. Vi bliver spillet ud mod hinanden.
Nej. Vi skal redde en lille pige fra et flystyrt.
I dag er vi soldater. Det betyder, at vi blæser på, hvad der sker os.
- Du har styr på prioriteterne. - Nej, de fik en kvinde dræbt.
Sherlock, du undertrykker dine følelser for at forfine dit ræsonnement.
Jeg vil overvære, hvordan det virker i praksis, -
- så jeg vil sætte dine slutninger ind i en bredere sammenhæng.
Du gode Gud.
To af brødrene arbejder her som plejere, så den tredje var let at få med.
Underret mig om din kendelse, og så skal retfærdigheden ske fyldest.
- Hvad gør du? - Tidlig løsladelse.
- Du kaster dem i havet. - Vi får se, om de flyder.
- De er jo bundet! - Nemlig. Der er sammenhængen.
Fortsæt arbejdet.
Jeg vil se, hvordan en nærmere bestemt følge påvirker din åndsevne.
Hvad hvis vi ikke vil lege med, lillesøster?
Hvis du husker, har jeg givet jer en gulerod.
Vi ryger ned gennem skyerne!
- Kan du fortælle mere om flyet? - Hvorfor vil mor ikke vågne?
Det må være en af de to andre. Howard...
Howard er alkoholiker. Den blege hud og rødmossede næse...
Rystelserne skyldes ikke kun rædsel.
Han kunne aldrig have ramt på 300 meters afstand.
Alex. Mærkerne i tindingen tyder på, at han bruger briller.
- Rynkerne tyder på, at han misser. - Han var nærsynet.
Laseroperationen ordnede det. Han klæder sig på med omhu.
- Godt. - Strålende.
Han ser sig selv med nye øjne. Han har også brunet sig.
Han er ikke vant til det nye ritual.
Det ses på fingerneglene og hårene i hans ører.
En overfladisk indsats.
Men han har fikset øjnene og har en rolig hånd. Han skød Evans.
- Er du klar til at fælde dom? - Vi kan ikke gøre det, Sherlock.
Er du klar, Sherlock?
- Alex. - Sig det. Fæld dom over ham.
Fremsig din dom, velvidende hvad det vil indebære.
Jeg dømmer Alex Garrideb.
- Pas på sprækken. - Tillykke. Du havde ret.
- Træd igennem døren. - Du slap de andre. Hvorfor?
- Interessant. - Hvorfor?
Betyder det noget, om man dræber de uskyldige frem for de skyldige? Lad os se.
Toget har forladt stationen.
- Nej. Det føltes helt ens. - John.
Lad hende ikke komme ind under huden. Vi er soldater.
- Et minut til på telefonen. - Jeg er bange.
Jeg har ikke lang tid. Du må fortælle, hvad du kan se udenfor.
Bare havet. Jeg kan se havet.
- Er der skibe ude på havet? - Nej, men jeg ser lys i det fjerne.
- En by? - Det tror jeg.
Hun flyver over en by i et fly uden pilot. Vi må vejlede hende.
- Hallo? Er I der? - Ja, giv os et øjeblik.
Vi må lede flyet bort. Det må styrte i havet.
- Hvad med pigen? - Hun må styrte det.
- Vi kan hjælpe hende ned. - Hun kan ramme en by.
- Hvor mange vil så dø? - Hvordan skal vi få hende til det?
Vi må give hende håb.
Er der ingen, som kan hjælpe dig? Har du set grundigt efter?
- Alle sover. Vil I hjælpe? - Vi vil gøre alt, hvad vi kan.
- Jeg er bange. - Det er okay, jeg...
Over til det vigtige: Kisten!
Problem: Nogen skal dø.
Det bliver en tragedie. Så mange dage gået tabt.
Så mange ord, der står usagte hen. Og så videre, og så videre...
- Dette er antagelig vedkommendes kiste. - Men hvis kiste, Sherlock?
Sæt gang i udledningerne. Du får sammenhængen om et øjeblik.
Hvis vi iberegner ligegyldig plads til hovedet, er vedkommende 1,60 høj.
- Nok en kvinde. - Ikke et barn?
Så var den dyrere. Den hører til i det lavere prisleje.
- Sene nætter på Google? - Det er et praktisk valg.
Den er til en ugift kvinde uden kontakt til sin familie.
Man er bekendt i dødens gang, men har et nøgternt forhold til ekspederingen.
- Polstringen... - Vi kan også se på navnet på låget.
- Det er bare ikke et navn. - Den er tiltænkt nogen, der elsker nogen.
Nogen, der elsker Sherlock. Alt her drejer sig om dig.
Hvem elsker dig? Det er næppe nogen omfattende liste.
- Irene Adler. - Vær ikke tåbelig. Se på kisten.
Ugift. Med en praktisk indstilling til døden. Enlig.
- Molly. - Molly Hooper.
Hun er i sikkerhed indtil videre.
Hendes lejlighed springer i luften om tre minutter, -
- medmindre hun siger løsenet. Hun tror, du ringer. Hun skal sige det.
- Sige hvad? - Det siger sig selv.
- Nej. - Jo.
JEG ELSKER DIG
En betingelse: Du må ikke nævne, at hendes liv er i fare.
Du må ikke antyde, at der er fare på færde, og hvis du gør, -
- afslutter jeg runden og hendes liv, er du med?
SHERLOCK RINGER
- Hvad laver hun? - Te.
Hvorfor svarer hun ikke? Det er jo mig, der ringer.
Hej, det er Molly. Jeg har bare dødtravlt lige nu!
Læg en besked.
Godt, godt. Et forsøg til.
Kom nu, Molly. Tag telefonen.
Hej, Sherlock. Er det vigtigt, for jeg er ikke på toppen?
Kan du gøre noget enkelt uden at spørge hvorfor?
- Er det endnu en tåbelig leg? - Nej, ikke en leg.
- Du skal hjælpe mig. - Jeg er ikke på kontoret.
- Det handler ikke om det. - Så skynd dig lidt.
Sherlock, hvad er der? Hvad vil du?
Spørg ikke hvorfor, bare sig disse ord.
- Hvilke ord? - "Jeg elsker dig".
- Lad mig være. - Du må ikke lægge på!
Hids dig ned, Sherlock. Ellers gør jeg det af med hende.
- Hvorfor gør du nar af mig? - Du skal bare lytte.
Blidere i røsten, Sherlock.
Det gælder en sag, Molly. Det er et slags eksperiment.
- Jeg er ikke et eksperiment. - Nej da, du er min ven.
Vi er venner, men... Bare sig de ord for mig.
Lad være med det her... Bare lad være.
Det er uhyre vigtigt. Det lover jeg højt og helligt.
Jeg kan ikke sige det. Jeg kan ikke sige det til dig.
- Hvorfor ikke? - Det ved du vel.
Nej, det gør jeg ikke.
Selvfølgelig gør du det.
Vær sød at sige det.
Jeg kan ikke sige det til dig.
- Hvorfor ikke? - Fordi...
Fordi det...
Det er sandt, Sherlock.
Det har det altid været.
Sig det alligevel.
- Din nar. - Sig det alligevel.
- Du kan jo sige det. Sig det først. - Hvad?
Sig det. Sig det, som om du mener det.
De sidste 30 sekunder.
Jeg...
Jeg elsker dig.
Molly?
Molly, jeg beder dig.
Jeg elsker dig.
- Uanset hvor svært det var... - Jeg vandt, Eurus.
Overhold din del. Jeg må snakke med pigen på flyet.
Jeg vandt! Jeg reddede Molly Hooper.
Reddede du hende? Fra hvad?
Der var da ingen sprængladninger. Hvorfor skulle jeg være så klodset?
Du vandt ikke, du tabte.
Se, hvad du gjorde mod hende og dig selv. Så mange indviklede følelser.
Den følelsesmæssige indblanding får ram på dig hver gang.
Nu må du tage dig sammen. Den næste bliver ikke så let.
Tag den tid, du har brug for.
- Sherlock? - Nej. Nej!
Jeg ved, det er ren tortur, men du er nødt til at bevare fatningen.
Det er levende dissektion.
Vi oplever videnskaben fra laboratorierotternes synspunkt.
- Soldater? - Soldater.
Billetter, tak.
Ikke for at klage, men her er tomt. Løb du tør for ideer?
Der er ikke tomt. Du har stadig pistolen.
Her er der kun brug for to spillere.
Kun to får lov til at fortsætte. Du må træffe en afgørelse.
Hvem har du mest brug for, John eller Mycroft?
Det er udskillelsesrunden. Vælg en og dræb den anden.
Du skal vælge. Familie eller ven? Mycroft eller John Watson?
- Nu er det nok, Eurus! - Nej, ikke endnu. Men snart.
Husk, at der er et fly i luften, som ikke kan lande.
- Nå? - Hvad?
Der er vel ikke noget at diskutere?
Beklager, dr. Watson. Du er en god mand.
Tag afsked og skyd ham.
- Skyd ham! - Hvad?
Skyd dr. Watson.
Det er klart, hvem der skal fortsætte. Det er os. Du og jeg.
Vores kommende udfordringer kræver vid, ikke føleri.
- Forhal det ikke. - Kan jeg få et ord indført?
Vi er soldater. De ofrer sig for fædrelandet.
Jeg beklager at meddele, at den ære nu tilfalder dig.
Lort... Han har ret.
Han har faktisk ret.
Hurtigt. Ingen grund til at trække pinen ud.
Få det overstået, så vi kan komme videre.
Du milde, det var vel at forvente. Ynkeligt!
Du var altid den sløve af os. Idioten.
Det er derfor, jeg foragter dig. Du vanærer os alle.
Du bringer skam over familienavnet. Gør nu det rette.
Gør en ende på den tåbe og vores fælles lidelser.
- Skyd ham! - Hold op.
Hvad ser du i ham? Adspredelse.
En stump af det middelmådige, som du kan dupere med din kløgt. Du finder en ny.
- Hold nu op. - Hvorfor det?
Selv din tolkning af Lady Bracknell var mere overbevisende.
Glem, hvad han sagde. Han vil gøre det lettere for mig at dræbe ham.
Nu bliver det langt hårdere.
- Du holdt af min Lady Bracknell. - Sherlock, nej.
Det er ikke op til dig.
Ikke i ansigtet. Min hjerne skal doneres til videnskabsakademiet.
- Hvor foreslår du i stedet? - Der må være et hjerte herinde et sted.
Der er næppe meget at sigte efter, men det må stå på mål.
- Jeg tillader det ikke. - Det er min skyld.
- Moriarty. - Moriarty?
Hendes julegave.
Fem minutters samtale med Jim Moriarty for fem år siden.
Hvad talte de om?
En samtale på fem minutter -
- uden opsyn.
Farvel, kære broder.
Blomster frabedes.
Efter mit ønske.
Jim Moriarty forudsagde dette valg. Han var så begejstret.
Her er vi. Ved vejs ende.
En Holmes dræber en Holmes.
Her stiger jeg af.
Fem minutter.
Det tog hende kun fem minutter at forvolde alt dette.
- Ikke mens jeg står vagt. - Hvad laver du?
For lidt siden bad en modig mand os om at huske ham.
Dette er min hyldest til direktøren. Ti!
Nej, nej, Sherlock!
- Ni, otte... - Du må du ikke!
- Syv. - Du ved ikke det med Rødskæg.
- Seks, fem... - Sherlock!
Sherlock, hold omgående op!
Fire...
Tre, to...
Hallo?
Er der nogen?
Jeg er her stadig. Jeg er her.
Du lovede at hjælpe, og så forsvandt du.
Ja, det er jeg ked af. Vi blev nok afbrudt.
Hvor længe var jeg væk?
I timevis!
- Hvorfor siger voksne aldrig sandheden? - Du kan stole på mig.
- Hvor forsvandt du hen? - Jeg er ikke helt sikker.
Du bliver nødt til at udvise stort mod.
Kan du nå helt op foran i flyet?
- Oppe foran? - Ja, helt oppe foran.
- Hos chaufføren? - Ja.
Okay, jeg går nu.
- Er du der nu? - Jeg er her!
- John! Hvor er du? - Jeg ved det ikke. Hvor er du?
I en anden celle. Jeg talte med pigen. Der er gået timer.
- Er hun der stadig? - Ja. De flyver, til de løber tør.
- Er Mycroft der? - Jeg kan ikke se noget. Mycroft?
Mycroft!
- Er du uskadt? - Ja.
Led videre. Hvordan er stedet hos dig?
- Væggene er ru, af sten. - Hvad står du på?
Et stengulv vistnok. Men jeg står i en halv meter vand.
Kæder...
Ja, mine fødder ligger i lænker. Jeg kan mærke noget...
- Knogler, Sherlock. Der er knogler. - Knogler fra hvad?
Jeg ved det ikke. De er små.
- Rødskæg. - Hvem er Rødskæg?
- Hej, er du oppe forrest nu? - Ja. Men jeg kan ikke vække chaufføren.
- Det er okay. Hvad kan du se? - Jeg ser en flod. Og et stort hjul.
Okay. Du og jeg bliver nødt til at styre flyet sammen.
- Skal vi? - Ja, det er let.
Vi må tale med nogle folk på jorden.
- Er der noget, der ligner en radio? - Nej.
Led videre. Vi har masser af tid.
- Hvad er der? - Hele flyet ryster!
- Det er bare turbulens. - Mine ører gør ondt.
Nærmer floden sig?
- Ja, lidt. - Det betyder, at du næsten er hjemme.
Sherlock?
Jeg er i en brønd. Jeg er på bunden af en brønd.
Hvorfor er der en brønd på Sherrinford? Hvorfor trækker det?
Vægge trækker sig ikke sammen, efter man har malet dem.
Ikke ægte vægge.
Jeg er hjemme. Musgrave Hall.
Jim Moriarty og jeg var fyr og flamme sammen, ligesom vores barndomshjem.
En gammel bygning. Fortæl om flyet. Nu!
Kære Jim var ligeglad med at leve, hvis han kunne skabe ballade som død.
Stadig ligeglad. Flyet!
Du vidste, at ville tage sin hævn. Hans hævn er tilsyneladende mig.
- Lad mig tale med pigen, så leger jeg med. - Først skal du finde Rødskæg.
Nu åbner jeg sluserne. Skal jeg drukne endnu et af dine kæledyr?
Tiden er omsider oprundet, hvor du skal opklare "Musgrave-ritualet".
Din allerførste sag!
Og dit afsluttende problem. Hej hej!
Sherlock!
John. John!
John! Kan du høre mig? John!
Hjælp mig!
- Sherlock! - John.
Brønden bliver fyldt!
- Prøv at undgå at drukne. - Hvad?
- Jeg finder dig. Jeg kommer! - Hurtigt, jeg har ikke længe igen!
Det hælder, hele flyet!
Eurus! Du sagde, at svaret lå i sangen, men jeg gennemgik den, -
- og jeg fandt intet svar.
Det var et bøgetræ på grunden, og jeg gravede.
16 gange seks fod. 16 yards. 16 meter. Jeg fandt stadig intet.
- Ingen! - Sherlock?
Det var en kløgtig lille gåde, ikke sandt?
Hvorfor kunne du så ikke løse den, Sherlock?
Sherlock! Der er noget, du må vide.
Følelserne blander sig ind. Og her kommer det...
Sherlock. Knoglerne, jeg fandt...
Det er hundeknogler fra Rødskæg.
Mycroft har løjet for dig. For os begge.
Det er ikke hundeknogler.
Mindes du, hvad far var allergisk overfor?
Hvad fik du aldrig, selv om du tiggede og bad?
Han lod dig aldrig få en hund.
Kom så, Rødskæg!
Din pudsige hukommelse, Sherlock.
Du var ked af det, så du skrev en bedre historie.
Men vi havde aldrig nogen hund.
- Victor... - Nu begynder det at dæmre.
Victor Trevor.
Vi legede pirater.
Jeg var "Guldskæg", og han var...
- Han var "Rødskæg". - I var uadskillelige.
Men jeg ville også være med.
Åh gud...
Hvad...
Hvad gjorde du?
Jeg er fortabt
Hvem kan mig finde?
- Dybt nede under det gamle bøgetræ... - Vær sød at hjælpe mig op!
Kom så, Rødskæg!
Victor...
Dybt vand, Sherlock, hele dit liv.
I alle dine drømme, dybt vand.
Du dræbte ham.
- Du dræbte min bedste ven. - Jeg havde aldrig nogen bedste ven.
Jeg havde slet ingen.
Leg med mig, Sherlock! Leg med mig!
Slet ingen.
"Nemo", latin Betydning: Ingen, ikke nogen
Okay...
Lad os lege.
- Hallo? Er du der? - Du skal hjælpe med at løse en gåde.
- Hvad med flyet? - Løsningen kan redde flyet.
Forkerte datoer. De var nøglen til koden, og koden var sangen.
Er det relevant?
Ja. Jeg er der om lidt.
- Lysene nærmer sig. - Stille.
Jeg forsyner ordene i sangen med tal.
Jeg flytter de nummererede ord, så de passer med gravstenene.
"Jeg er fortabt."
"Hjælp mig, bror."
"Red mit liv, før jeg bukker under."
"Jeg er fortabt uden din kærlighed."
"Red min sjæl. Find mit værelse."
Åh gud!
Vi styrter. Jeg dør!
- Fortæl mig dit navn. - Jeg må ikke sige det til fremmede.
Jeg er ikke fremmed.
Jeg er din bror.
Jeg er her, Eurus.
Du leger med mig, Sherlock. Det er vores leg.
Legen. Nu forstår jeg. Sangen var aldrig ment som en vejviser.
Jeg er om bord på flyet. Jeg styrter, og du skal redde mig.
Du er lysende begavet. Dit sind har skabt den perfekte metafor.
Du svæver højt over os alle, og du forstår alt på nær at lande.
Jeg er bare en simpel idiot, men jeg står nede på jorden.
- Jeg kan få dig hjem! - Nej... Nej, nej.
- Det er for sent. - Nej, det er ikke for sent.
Hver gang jeg lukker øjnene, er jeg om bord på det fly.
Jeg er fortabt. Fortabt oppe i himlen. Og...
Ingen kan høre mig.
Åbn dine øjne.
Jeg er her.
Du er ikke længere fortabt.
Du gik den forkerte vej sidst, det er alt.
Denne gang kan du rette op på det. Hjælp mig med at redde min ven.
Eurus...
Hjælp mig med at redde John Watson.
- Jeg talte med din bror. - Hvordan har han det?
Lettere oprevet. Hun låste ham inde i sin gamle celle.
- En smag af hans egen medicin. - Et øjeblik.
Sørg for, at Mycroft bliver passet på. Han er ikke så stærk, som han tror.
- Overlad det til mig. - Tak, Greg.
Er helikopteren klar? Lad os få hende flyttet.
- Er det Sherlock Holmes? - Er du fan?
- Han er en stor mand. - Nej, han er mere end det.
Han er en god mand.
- Er du okay? - Jeg sagde, jeg ville få hende hjem.
- Det kan jeg ikke, vel? - Du gav hende det, hun ledte efter.
- Sammenhæng. - Er det godt?
Det er hverken godt eller dårligt...
Det er, hvad det er.
I live? Alle disse år? Hvordan er det muligt?
Det, onkel Rudi satte i værk, følte jeg mig forpligtet til at fuldføre.
Jeg spørger ikke, hvordan det gik til, men hvordan du kunne.
- Jeg ville være kærlig. - Kærlig?
Kærlig?
Du fortalte os, at vores datter var død!
Hellere det end at fortælle jer, hvad hun var blevet til.
Hvad end hun blev til, og hvad end hun er, Mycroft, så er hun stadig vores datter.
- Og min søster. - Du burde have gjort mere.
- Han gjorde sit bedste. - Så er han aldeles begrænset.
- Hvor er hun? - På Sherrinford.
I sikker forvaring denne gang.
Folk måtte lade livet. Hun vil dræbe igen, hvis muligheden byder sig.
Hun vil aldrig kunne forlade stedet.
Hvornår kan vi møde hende?
- Det giver ingen mening. - Hvor vover du at sige sådan?
Hun nægter at tale. Hun vil ikke kommunikere med nogen som helst.
Hun har bevæget sig uden for vores synsfelt.
Ingen ord kan nå ind til hende.
Sherlock?
Nå? Du var altid den voksne.
Hvad gør vi nu?
HOLD EN METERS AFSTAND
Jeg tror, du bør komme forbi.
SAVNER DIG
PS: Jeg kender jer to.
Hvis jeg er borte, ved jeg, hvad der kan blive af jer.
Fordi jeg ved, hvem I virkelig er.
En junkie, der får sin rus fra forbrydelser, -
- og lægen, der aldrig rigtig vendte hjem fra krigen.
Det er lige meget, hvem I virkelig er.
Det handler alt sammen om sagnet. Historierne.
Eventyrene.
Der findes et sidste fristed for de fortvivlede, uelskede og forfulgte.
Der er en sidste appeldomstol for alle.
Når livet viser sig for mærkværdigt, usandsynligt og frygtindgydende, -
- er der altid et sidste håb.
Når alt andet svigter, -
- sidder der to mænd og skændes i en luset lejlighed.
Hvor de altid har været og altid vil være.
De bedste og klogeste mænd, jeg nogensinde har kendt.
Mine Baker Street-gutter.
Sherlock Holmes og dr. Watson.
Tekster af: Mathias Hedetoft